Jag vet att det är mitt liv och jag gör allt jag orkar. Tyvärr kommer man till en gräns där man behöver ta beslut som kanske inte är den bästa på lång sigjort denna gång. Sen har han betett sig annorlunda så inte konstigt att jag funderar vad jag ska tror om vad vi har. Jag har njutit, men känner efter de på hans känslor. När problem hopar sig och det är svårt att se lösningar, vilket jag oftast ser, tar orken slut. 